Nu!
Haide!
Haide, scumpete.
Apuc-o!
Bine.
Ce...?
Vincent.
Nu, nu, e o idee proastă. E o idee proastă!
Ia doar ceea ce îti trebuie.
Ce...?
RJ?
Nu?
Nu e lună plină.
M-ai trezit mai devreme cu o săptămână?
Nu.
Să nu-mi spui că esti atât de nătărău încât să încerci să îmi furi lucrurile.
RJ, va trebui să te omor.
Te rog, sunt doar un tip disperat care încearcă să îsi hrănească familia.
- Tu nu ai familie. - Mă refeream la o familie de o persoană.
Bine, stai, stai, stai, stai! Uite, e încă în pesteră.
Asa că încă nu e furată.
Nu!
Încet!
Opreste-te!
A fost pe aproape.
Vincent, asteaptă! Pot să le recuperez pe toate!
Asa e! Dacă mă mănânci, va trebui să o faci tu.
Dar eu pot să o fac. Toate!
- Cărutul meu rosu? - Si mai rosu!
- Lada frigorifică albastră? - Lada frigorifică albastră. E pe lista mea!
- Trebuie să fie neapărat albastră? - Da!
Si îmi vreau Spuddies-urile mele. Îmi plac la nebunie.
Deoarece cu un Spuddie, destul pur si simplu nu e destul.
Atât de adevărat. Dureros de adevărat. Si îti spun eu ce.
O să-ti fac rost de pachetul de picnic gigant.
- Au asa ceva? - Sunt destul de sigur.
În regulă, RJ. Mă duc înapoi la culcare.
Când se face lună plină, să stii că mă scol.
Si ar fi bine că toate lucrurile mele să fie la locul lor.
Dar asta înseamnă doar o săptămână! E imposibil de unul singur!
O săptămână e perfect. O să-mi fac rost de niste ajutoare.
Lună plină, toate lucrurile mele. si nici să nu te gândesti să fugi.
Pentru că dacă o faci, te voi vâna si te voi ucide.
Bine! Bine, prietene! Tu ia si te odihneste, mă ocup eu de asta.
De acum într-o săptămână, vom râde pe seama acestei întâmplări.
PESTE TUFIS
Ce rece e! E rece!
Singurul loc în care nu am carapace.
Primăvară.
Asta înseamnă că au mai rămas doar 274 de zile până la iarnă.
Lume, trezirea! Hibernarea s-a terminat.
'Neata!
- 'Neata, Hammy. - Trebuie să fac pipi!
Nu în lacul din care bem apă!
Restul, să mergem. E primăvară!
Asta înseamnă că trebuie să ne apucăm de treabă.
Gata. Nu, stai!
Haideti, lume. Treziti-vă. Nu mă faceti să vin la voi.
Ati face bine să ascultati.
M-am abtinut de la ceva toată iarna si sunt pe cale să-i dau drumul.
- M-am trezit, m-am trezit! - Vorbeste serios. Să mergem!
Multumesc, Stella.
Pot să golesc o cameră, Verne. Haide, măcar atât pot să fac.
- Bună dimineata. - Bună dimineata tuturor!
- Cum ati dormit? - Ce dimineată grozavă.
Vai.
Nu arăti prea bine în jurul ochilor.
Bucky si Quillo s-au trezit la fiecare trei sau patru săptămâni.
Si Spike mi-a tot dat târcoale.
Da. Păi, face asta cam des.
E cel mai istet dintre toti.
Stii ce? Ce-ai zice să iau tura de zi?
Lou, ar fi grozav.
În regulă, copii, ati auzit-o pe mama voastră
si acum ascultati la mine! Intrati-vă în formă!
Vai.
De asta mă temeam.
Unde e mâncarea? A mai rămas ceva? Mi-e foame, a mai rămas deci ceva?
Am mâncat toată mâncarea, Hammy. În timpul iernii? Trebuie să căutăm alta acum.
Asa e! Am îngropat niste alune în pădure.
Stiu unde sunt. Mă întorc imediat. Pa!
- Destul. - Tată, e doar zăpadă.
Dar ar fi putut fi un prădător.
Să faci pe mortul nu e cam... slab?
Heather, de câte ori trebuie să o zic?
Să facem pe oposumul e ceea ce facem noi.
Murim ca să putem trăi!
Eu îti spun ce să faci, bine? Calmează-te.
Asta trebuie să-ti găsim anul ăsta, nu stii? Un tip de treabă.
- Un tip de treabă? Un tip de treabă? - Iar începi.
De ce crede toată lumea că am nevoie de un bărbat?
Arăt ca un cuib si put ca o mlastină.
Asa că atunci când găsesti un tip decent,
care să fie bun cu copiii si să nu aibă simtul mirosului, anuntă-mă.
- Alo? - Nu-mi pasă cine a început.
Uitati, mâncare.
Ei bine, cred că stiti ce înseamnă asta.
- Verne. - Numai un pic, Hammy.
Asta înseamnă că am fost la o distantă de noua fructe de pădure de înfometare.
Scuze. A fost putin cam intens.
Am vrut să zic dureri foarte grave cauzate de foame.
Verne!
- N-am terminat, Hammy. - 'Neata, Lou, Penny.
- Mersi. - Copii.
- Ceea ce vreau să vă zic e că... - Verne!
N-am terminat, Hammy. Dacă trebuie să te duci iarăsi, du-te.
Bine. Deci tot ce zic e că am cam fost la limită.
Asa că anul acesta trebuie să fim siguri că umplem busteanul...
- Până la vârf. - Exact. Până la vârf.
- Pentru că ce suntem noi? - Culegători!
- Si ce culegem noi? - Mâncare!
- Asa. - Super, Verne, foarte frumos.
Bine, Hammy.
- Ce e? - Ce e ce?
Ce vrei să îmi spui?
Ce era, ce era, ce era, ce era?
Asteaptă. Îmi stă pe vârful limbii. Da!
E o chestie ciudată pe care nu am mai văzut-o până acum.
E foarte înfricosătoare. Urmati-mă.
Bine. Întâlnire sub pretextul aparitiei unei chestii ciudate.
Să mergem.
Culegători...
Hammy, ce chestie ciudată?
Aia era.
Nu se mai termină!
Nici în partea aia nu se mai termină!
Doamne, Lou.
Da, Doamne e bine zis, scumpo.
- N-am mai văzut asa ceva. - Măi, ce mare e.
- Ce e chestia asta? - Heather, nu!
- Mi-e frică. - Si mie, mamă.
E în regulă, e doar o... Ce e chestia asta, Lou?
Eu... Păi e o... E... Verne?
Ei bine, e o... evident e...
... un fel de tufis?
Mi-ar fi mai putin frică de el dacă as sti cum se cheamă.
- Haide să-l numim Steve! - Steve?
- E un nume drăgut. - Steve sună bine.
- Îmi e mai putină frică de Steve. - Mare si puternic Steve!
- Ce vrei? - Nu cred că poate vorbi.
Am auzit asta, tinere!
- Treci încoace imediat! - Bine.
Hammy, vino înapoi.
- Steve e furios! - S-a auzit de partea cealaltă a lui Steve.
Am vrut să zic tufis. Adică... Doamne!
E o singură cale prin care vom afla ce e asta
Si despre ce e vorba. Mă duc să verific.
Steve l-a mâncat pe Verne!
În regulă, Steve, tu ai atras asta asupra ta.
Stella, nu! N-am fost mâncat, m-am împiedicat pur si simplu.
Mă duc acolo. Să nu se miste nimeni.
Copii, haideti, grăbiti-vă! Veti întârzia!
Ce e locul acesta?
Bună, micutule...
Bună.
Centrala. Pot să vă ajut?
Nu, pot vorbi. Doar conduc.
S-a întors Verne.
- Verne! - Doamne!
- Esti bine? - Ajutati-l!
- Ce e acolo? - Primate roz înfricosătoare!
Trebuie să fi venit cât am hibernat. A fost îngrozitor.
Aveau roti la picioare si niste bete
si mă loveau cu betele alea de parcă ar fi fost vreun joc bolnav.
Trebuia să mori! Trebuia să te întinzi pe jos si să mori!
- Tată! - Asta nu e partea cea mai rea.
Jumătate din pădure a dispărut.
Stejarii si fructele de pădure,
pur si simplu au... pur si simplu au dispărut.
Doamne.
Ce-o să facem pentru mâncare?
Cum vom supravietui?
Nu stiu. Dar uitati ce stiu.
Vom fi bine atâta timp cât nimeni nu mai trece peste Steve.
Se numeste gard viu si nu e de temut, prietenul meu amfibian.
E poarta către traiul pe picior mare.
Sunt reptilă, de fapt.
Dar să stii că e o greseală frecventă.
Si tu esti?
Unde îmi sunt manierele. Sunt RJ.
Să nu credeți că sunt indiscret, dar nu s-a putut să nu vă aud
Si pot arunca putină lumină asupra situatiei.
Vedeti voi, ceea ce era odată sălbăticie pură
este acum un paradis cu aer conditionat de 54 de hectare.
Cu exceptia petei aceleia minuscule. Voi sunteti aici.
Nu, nu, e un lucru bun. Sunteti hibernatori, nu?
Voi adunati mâncare, o depozitati pentru la iarnă?
- Noi umplem busteanul! - Hammy.
Serios? Busteanul acesta? Busteanul acesta în formă de pesteră?
- Până la vârf. - Ozzie.
Stati să vă întreb, cât va dura?
- Ca să umpleti busteanul? - Două sute saptezeci si patru de zile.
- Ati mai făcut-o vreodată într-o săptămână? - E imposibil.
Nu si dacă muncim împreună.
Voi aveti abilitătile de adunare a mâncării, eu am planul,
- iar ei au mâncarea! - Câtă mâncare?
O multime de mâncare!
Păi, orice fel de mâncare ar iesi din gaură,
nu cred că ne interesează să mâncăm.
Nu știu ce să zic, tipul mi se pare că are dreptate.
- Cred că ar trebui să ascultăm. - Da, mie mi-e tot una.
Ba nu. Coada mă furnică.
- De ce n-ai zis așa? - Stați așa, stați așa. Ce e ce?
Când ceva nu e în regulă, simt furnicături în coadă. Lasă-mă să-ți spun ceva,
tot ce mi-ai zis până acum îmi înnebunește coada.
Ascultă. Verne, nu? Asta nu e ceva de care ar trebui să vă fie frică.
Păi, mie mi-e. Și din motive serioase.
Ăsta nu e un semn de naștere.
Pentru că te-ai dus dincolo fără un ghid.
Mă rog. Mersi că ai trecut pe aici. Nu ne interesează.
Nu vă interesează cea mai delicioasă mâncare pe care ați gustat-o vreodată?
- Nu! - Haideți.
Nu ne interesează!
Bine. Am priceput.
Înțeleg. Asta e ceva la care pur și simplu nu sunteți deschiși.
- Vai de mine! - Doamne.
Ce e aia?
Asta, prietene, e o combinație magică de faină de porumb,
brânză deshidratată, BHA, BHT și MSG,
cunoscută și sub numele de chip. Cu aromă de brânză nacho.
- Aici! Aruncă-mi una din aia! - Mai multe, te rog! Mai multe.
Da, Verne, au fost bune!
Sunt toate bune. Și mergem acolo. La noapte!
Da!
Bun venit în suburbie.
Ia uite acolo!
Mamă, uită-te la noi! Uită-te la noi!
Vai de mine! Ia uite aici.
Doamne.
Ce-ți mai face coada, Verne?
Ascultă, dacă cineva din familia asta pățește ceva, tu ești responsabil.
Se distrează. Îmi asum eu responsabilitatea pentru asta.
- E fain. - Ia uite acolo.
- Spike, uite acolo. - Verno,
Am luat câteva tăieturi din țepii mei ca să fac o comparație.
Ia uite aici, iarba pare să fie mai verde în partea asta.
Verne, ești sigur că ai venit în același loc?
Da, pentru că ratonul spune...
Bine, ajunge. Am înțeles.
Deci știe câteva șmecherii. Adică, doar nu poate să meargă pe apă.
Lume! Pe aici spre mâncare!
- Locul ăla e imens! - Ce e aia?
Acela e un SUV. Oamenii merg cu el
pentru că încet, încet își pierd capacitatea de a merge pe jos.
- Doamne, e atât de mare! - Câți oameni încap acolo?
De obicei? Unul.
Bună, sunt Gladys Sharp. Președintele?
Al asociației de locatari? Da.
- Doamne. - Ce e aia?
Ușor, ușor, nu vă faceți griji. Aia e doar o ființă umană.
Și ei se tem la fel de mult de noi pe cât ne temem noi de ei.
Acum, dacă se întâmplă să vă vadă un om, întindeți-vă pe jos,
rostogoliți-vă și lingeți-i bine. Le place la nebunie.
În contractul pe care l-ați semnat scrie că iarba ar trebui să aibă 2 țoli
și potrivit măsurătorilor mele are 2,5 țoli.
Am putea să luăm mâncarea și să plecăm? Serios, o au sau nu?
N-ați văzut-o? Era în cutie. Întotdeauna iau mâncare cu ei.
Noi mâncăm ca să trăim, oamenii ăștia trăiesc ca să mănânce.
Lăsați-mă să vă arăt despre ce vorbesc.
Gura umană este numită "gaură fără fund".
Ființă umană este numită "leneș".
Acela este un dispozitiv pentru chemarea mâncării.
Aceea este una din nenumăratele voci ale mâncării.
Acela este portalul prin care vine mâncarea.
Acela este unul din multele vehicule de transportare a mâncării.
Oamenii aduc mâncarea, iau mâncarea,
livrează mâncarea, conduc mâncarea,
poartă mâncarea! Asta încălzește mâncarea. Asta ține mâncarea rece.
Aia... nu sunt sigur ce e.
Ca să vezi? Mâncare!
Acela e altarul la care venerează ei mâncarea.
Aia mănâncă ei când mănâncă prea mult.
Aia îi scapă de vină că să poată mânca și mai multă mâncare.
Mâncare! Mâncare! Mâncare! Mâncare!
Mâncare!
Deci credeți că au destulă?
Păi, nu prea. Pentru oameni, destul nu e niciodată destul!
Și ce fac ei cu chestiile pe care nu le mănâncă?
Le pun în cutii de tinichea argintii și strălucitoare,
special pentru noi.
Doamne.
Înfruptați-vă!
- E bună, nu-i așa? - Bine.
Împărțiți, lume, împărțiți.
Acesta e un scutec. Și aia chiar iese dintr-o gaură.
Deci, ce credeți? Am avut sau nu dreptate?
Și astea sunt numai resturile!
Stați să vedeți ce e în cutii, pachete și conserve!
Vă spun, stați cu mine și într-o săptămână
vom strânge destulă mâncare...
- Încât să hrănim un urs. - Ce?
E doar o expresie.
Halt! Intruși! Intruși! Afară, cu toții.
Ce e, scumpete?
- Ce faceți? - Ai spus să lingem...
Nu! Lasă asta! Fugiți!
- Fugiți! - Plecați de aici!
Fugiți!
La gard!
Plecați de aici! Tocmai am măturat aleea!
Animale dăunătoare ce sunteți!
Verne are dreptate, a fost îngrozitor.
- Sunteți bine copii? - Țineți aproape.
- Vom găsi altă mâncare, nu? - Vedeți, despre asta vorbeam!
Oamenii ăștia nu ne vor în preajmă.
Deci am speriat-o, iar ea a exagerat. Nu e mare lucru.
Nu e mare lucru? Noi asta numim mare lucru.
Haide, gândește-te la mâncare. S-a meritat pentru mâncare, nu?
Merită să mori pentru chestiile alea!
Lasă-mă să reformulez.
Nu, merită să mori. Ai zis-o bine.
Uite, poate că viața noastră în pădure pare primitivă pentru un tip cu o geantă.
- Ce? - Dar cred că vorbesc
în numele întregii familii când spun că nu vrem să avem
nimic de-a face cu ce e peste tufiș.
- Haide! - Am terminat.
Nici nu ați încercat gogoșile încă! Vreți să depozitați grăsimi?
Aia e o metodă de a depozita grăsimi. Veți transpira toată iarna!
- O să mâncăm scoarță, nu? - Bine, în regulă, mai gândiți-vă!
Bună idee. O să mai vorbim noi.
La naiba!
Aproape i-am păcălit.
- Noapte bună, Heather. - Noapte bună.
- Noapte bună, Ozzie. - Noapte bună.
- Noapte bună, Lou. - Noapte bună.
- Noapte bună, Penny. - Noapte bună.
- Noapte bună, Hammy. - Noapte bună.
- Noapte bună, Bucky. - Noapte bună.
- Noapte bună, Spike. - Noapte bună, unchiule Verne.
- Noapte bună, Quillo. - Noapte bună, unchiule Verne.
Când ne vom trezi, vor mai rămâne doar 273 de zile până la iarnă.
- Ajunge, Verne. - Noapte bună, 273.
Spuddie...
Ladă frigorifică... Căruț... Căruț mai roșu.
S-a scurs timpul, RJ.
Dar mai am șase zile! Nu!
Bine. Patru labe, blană.
Încă în viață, încă în viață.
Deci, ce zici? Vrei să le duc la casa lor?
- Nu. - Atunci ce zici?
Jimmy mă împingea în autobuz.
- Îi place de tine. - În niciun caz, e un ticălos.
Data viitoare când te împinge, bate-l.
Da!
Bine, copii, înghesuiți-vă. Acolo e. Scoarță la micul dejun!
- Vreau gogoși! - Vreau pizza.
Ba nu vreți.
Bine. E grozavă.
Într-adevăr, durează ceva până se mestecă.
Dar...
A fost foarte satisfăcătoare.
Și, apropo, are și multe fibre.
- Multe. - Trebuie să recunosc, chiar e gustoasă.
Ce faci aici?
Am venit să vă ajut la... cules.
Uite, Verne, ai spus ieri o vorbă despre gașca ta.
Începe cu F, îți mai amintești ce era?
- Familie? - Da, da, așa.
Știi, chestia aia mi-a intrat direct la inimă.
Vezi tu, Verne, am avut și eu toate astea.
Propriul meu loc, înconjurat de cei dragi,
o telecomandă universală.
Dar apoi toate s-au dus cu...
... incidentul tăietorului de iarbă.
Doamne.
Vino încoace.
Da, e bine, nu-i așa?
- Frate. - Doamne, Verne.
Întotdeauna ne-ar putea fi de folos o mână de ajutor.
Tăietorul de iarbă, Verne. Tăietorul de iarbă.
Bine.
Nu e problema voastră. Voi pleca.
Asta sunt eu...
... plecând.
- A fost frumos. - Nu lovi.
Mi-a făcut plăcere să vă pot cunoaște.
Sunt sigur că vă voi mai vedea prin pădure.
- Aveți grijă. - Bine.
RJ.
Poți să... poți să rămâi.
- Vino încoace, uriașule! - Nu.
Știam că sub exteriorul acesta dur și crispat
e o inimă sensibilă.
- Te superi dacă îți zic unchiul Verne? - Deloc.
Grozav. Pot să lucrez cu Hammy?
Vrei să mă ajuți să-mi găsesc alunele?
Foarte tentant, Hammy, foarte tentant. Dar mai întâi vreau să-ți arăt asta.
Îți place fursecul ăsta?
- Ei bine, fursecul ăsta e un gunoi! - Îmi plac fursecurile.
Ușor, ușor. Nu-ți face griji.
Știu de unde să fac rost de niște fursecuri atât de bune
încât sunt livrate personal de ofițeri în costume speciale.
- Casa galbenă e a familiei Doyle. - Ei au comandat doar o cutie.
Acolo sunt. Cele mai râvnite fursecuri din America.
Love Handles, Skinny Mints, Neener Neeners și Smackeroons.
Și ghici ce? Sunt toate ale tale!
Hamilton. Stai așa, amice.
Îmi place energia ta, dar nu le poți lua.
- Ai spus că sunt ale mele. - Vor fi,
dacă reușim să îmbinăm energia ta extraordinară cu planul meu genial!
- Ești cu mine, puștiule? - Eu... eu... eu...
Asta înseamnă că da! Să mergem.
Doamna Johansson era alergică la ciocolată.
- Serios. - Da, dacă o mănâncă.
- Îi explodează față sau așa ceva. - E atât de nedrept.
Așteaptă, așteaptă. Câte cutii de...?
Nu te apropia de fursecurile alea. Sunt ale mele!
Tipul ăsta nu mai vine, nu-i așa? Nu vreau să vină.
Avem atât treabă de făcut.
Haideți, intrați în biroul meu. Acum, ascultați.
Căutăm o veveriță turbată, vicioasă și care mănâncă oameni.
- Vă descurcați? - Pardon?
Da... Hammy.
Bine. Iepurii nu sunt vicioși. Sunt drăgălași, așa că...
Turbată, nu iepure.
Ce?
Bine. Deci, mai întâi răvășim părul.
Arată bine. Bun, acum o să...
Acum o să încurcăm puțin blana.
Puțin puf pe coadă... Încetează! Mai pufoasă.
Îmi place mult.
Arată-mi privirea aia sălbatică. Haide!
- Pot să râgâi abecedarul! A, B, C. - Hammy!
Am nevoie să te concentrezi acum, bine?
- Bine. - Mulțumesc.
Să vedem. Uite... Stai așa puțin.
Nu aia, nu aia. Nu, nu.
Drăguț!
Hammy?
Gata! Acum, haide. Voi fi în spatele tău.
Haide, du-te acolo!
Sunt o veveriță nebună și turbată! Îmi vreau fursecurile!
Sunt turbat! Fac spume la gură.
Fac spume, sunt foarte înfricoșător.
Rabie!
- Merge! - În spatele tău!
Știu. Ești chiar în spatele meu...
Gata! Dă-te înapoi!
- Nu, nu, nu, nu! Nu! - Ia de-aici!
- Pleacă de acolo! Pleacă! - Ce se întâmplă? Ăla e Hammy?
- Totul e sub control. Înapoi. - Numești tu asta sub control?
- E atacat! - Funcționează!
- Vin, Hammy! - Verne! Nu!
Ce faci? Ferește-te!
Stai locului! Mă ocup eu de el! Stai locului.
Ajută-mă! Dă-te jos de pe mine!
Ce dezgustător!
- Urât! - Doamne, ce scârbos!
Verne!
A fost grozav! Tu, prietene, ai un talent înnăscut.
Sau, aș putea zice, au naturel.
Hammy, ai fost grozav, omule!
M-ai speriat și pe mine. Eram pe punctul de
a veni la tine să te bat eu însumi cu o carte.
Ești în regulă, nu-i așa? Sigur că ești. Tu ești Hammy!
Vânătăile acelea se vor vindeca. Știi ce? Tipelor le plac cicatricile.
- Acolo! - Uite acolo!
Acolo ne-a atacat veverița! Era turbată sau așa ceva.
Și mai era și o chestie amfibie dezbrăcată și scârboasă.
- Reptilă. - E în regulă, fetelor.
Duceți-vă înăuntru, mâncați un fursec, deschideți televizorul și calmați-vă.
Mersi, mamă.
Îmi pare rău, Janis, le-am auzit cumva spunând "veveriță turbată"?
Cred că exagerează puțin.
Și dacă nu? Dacă avem de-a face cu o potențială pandemie?
Animale libere care împrăștie boli
și micșorează valoarea proprietăților noastre?
Da. Am o caserolă în cuptor. Trebuie să plec.
Bine. Fă-ți griji pentru caserola aia a ta,
iar eu îmi voi face griji pentru sfârșitul păcii și liniștii suburbane!
Așa e. Nu vă împingeți. E destul pentru toată lumea.
Am o cutie special pentru tine, Penny.
E bună. Mâncați! Orice are un gust atât de bun trebuie să vă facă bine.
Simți o gâdilătură la ceafă? Se numește exces de zahăr.
Asta îi face pe oameni să reziste, de asta nu hibernează. Puneți puțin din asta
și ceea ce durează la voi toată vara ne va lua nouă o săptămână.
Îmi place! Îmi place!
Stai așa, Hamsquad. Ultimul lucru de care mai ai nevoie e cofeină.
Așa e. Haideți, înfruptați-vă.
Pentru că ăsta, prieteni, e doar începutul.
Ce?
- Sus, jos! Sus, jos! - Ne scapă!
Da!
Citește și plângi.
Alo? Vreau toată lista cu exterminatori.
Ozzie!
- Mamă! Ai lovit un oposum. - Vai de mine.
Crezi că e mort?
Nu.
Atinge-l.
- Pot să-l ating? - Nu!
Bietele creaturi.
- Ce se întâmplă? - Vino să vezi.
Debbie? Nu-mi amintesc să fi văzut un permis pentru adunare.
Grupuri mai mari de o persoană care doresc să...
Timmy, adu lopata din mașină.
Lumini care se sting, membre care se răcesc.
- Văd un tunel. - Nu.
Mamă, tu ești cea care mă cheamă spre lumină?
Trebuie să merg spre lumină.
- Ce crezi că face? - Poate că i-am scos creierii.
Ai mers prea departe. Hai să plecăm de aici și să lăsăm această...
Aceastaă...
- Bună prindere, Verne. - Da! Da!
- Ești periculos. Ești nebun! - Dulce muzică, mă duc acasă!
Adio, lume crudă!
Boboci de trandafiri.
- Acum pot să-l ating? - Nu!
Vezi? Exact de asta am chemat exterminatorul.
Să îi omoare înainte să fie răniți astfel.
Toată lumea să plece de aici, acum!
Așa! Copii, apucați mânerele alea. Aduceți lucrurile.
- Ce? - Uite. Mi-am rupt spatele.
- Să mergem - Jos.
Nu.
Cred că cineva a sunat în legătură cu o problemă cu animalele?
Soluția stă în fața voastră.
Dwayne LaFontant e aici.
Unde ai fost? Dau o petrecere de "Bun venit în cartier" mâine
și până acum mașina lui Debbie a omorât mai multe animale decât tine.
Șezi cuminte, soro.
Garantez personal că nu va fi o singură vietate la petrecere.
Verminatorul e la lucru.
Lasă-le. Lasă-le!
Ce avem aici?
Didelphis marsupialis virginianus.
Aproximativ patru kilograme și jumătate.
Mascul.
- Cred că e mort. - Serios?
Ai vreo diplomă de la Vermtech?
Cred că vrea să crezi că e mort.
- Hai! Hai! - Mișcați, mișcați!
- Așa! Fugiți! Duceți-vă! -... stare de șoc voluntară.
Uitați-vă cu atenție la el. Îl puteți vedea respirând.
Sper că nu are dureri.
Ce...?
Ucide-l! Ucide-l!
Mulțumesc pentru că ați venit! Ați fost un public minunat!
Omule!
Bine, cu ce am de-a face aici?
Un oposum, un arici, un sconcs, o veveriță,
un raton, un amfibian.
- Reptilă. - Nu.
O reptilă.
Asta numesc eu o prestație grozavă.
- Vreau să o mai fac o dată! - Mai mult decât grozavă.
Au rămas muți de uimire. Ai fost grozav!
Așa!
Tată. Trebuie să zic, a fost... a fost destul de bine.
Recuzite pentru Ozman!
- Ozman! - Da! Da!
Dar să nu uităm de conducerea noastră genială:
RJ.
RJ!
Genial!
RJ, vino încoace. Vrem să-ți arătăm ceva.
- Da, sigur. - Mișto.
- Ce echipă! - Ratonul ăla știe ce face.
Ești eroul meu, amice.
- Încoace, pe aici. - RJ, haide!
Da, vrem să-ți arătăm ceva. Haide, grăbește-te!
Ia uită-te.
Noua ta casă!
Și uite, avem un loc pentru tine chiar aici!
E pentru mine?
Da, seamănă cu ce ai avut înainte, RJ?
Nu seamănă deloc cu ce am mai avut, Lou.
- Uite, n-ar trebui să beau asta. - Mersi.
- E geanta mea aia? - Da, am adus-o aici
ca să nu mai dormi în copacul acela.
Serios?
RJ, ia uite aici! Am conectat televizorul.
- Am pus și convertorul pentru HD. - Prindem 1000 de posturi!
Poți să iei telecomanda înainte să o ia tata?
O telecomandă universală?
E drăguț băieți. Foarte drăguț.
Ne întoarcem acum la Un Ticălos Printre Noi.
Ar trebui să-ți fie rușine de tine.
Te-am primit în familia noastră și ne-ai înșelat.
Ți-am dat inima mea, iar tu ai spart-o în milioane de bucăți.
Revino-ți, Kevin. Când te simți ca un nemernic, te simți așa pentru că asta ești.
Da? Așa că acceptă, tocmai ai spus-o cu voce tare. "Sunt un nemernic".
Nemernic. Nu cred că tipul ăla e un doctor adevărat.
Ce crezi, RJ? RJ?
Ce faci, măi? Te-ai implicat mult prea mult.
Tu ia numai mâncarea.
Hrănește ursul. Ia mâncarea.
Hrănește ursul.
Unde e mâncarea? Unde e mâncarea?!
Verne. Ce faci?
Fac lucrurile să fie la fel cum au fost înainte.
Nu, nu o face. Ce-ar fi să plec pur și simplu?
Bun.
Tu pleacă, iar eu voi duce astea înapoi proprietarilor de drept.
Ce?! De ce?
Pentru că i-am supărat pe oameni.
Și nu vrem să sfârșim ca iepurele.
Așa că duc astea înapoi ca să nu ne omoare.
Verne, nu înțelegi! Avem nevoie de astea!
Ba nu avem!
Nu le poți lua!
Ba da, pot!
- Dă-le drumul! - Tu să dai drumul!
- Trebuie să le am. - Nu!
Verne. Mișcă-te încet, vorbește încet și urmează-mă.
Ce?
Nu.
Nu. Nu mai pic eu în plasa ta!
Nu știu ce pui la cale, dar simt furnicături în toată carapacea.
Și știi ce? Le ascult de data asta,
- și pun piciorul în prag. - Nu, nu.
Joacă?
Joacă!
Joacă! Joacă! Joacă!
Joacă! Joacă! Joacă! Joacă! Joacă!
Joacă!
Să ne jucăm!
Joacă!
Doamne...
Joacă! Joacă! Joacă! Joacă! Joacă!
- Jos, băiete. Stai jos. Rostogolește-te! - Joacă-te!
- Fă pe mortul! - Joacă-te!
Așa te vreau, Verne. Salvează mâncarea. Scap eu de câine.
Joacă-te.
Joacă-te, joacă-te, joacă-te, joacă-te.
Nu! Nu, nu, nu, nu.
Scapi toată mâncarea pe jos, măi!
- Uite, prinde. - Joacă-te!
Ți-e foame? Uite, mâncare.
Spatele meu!
Uite, oameni! Joacă-te cu ei!
- Ferește-te! - Oprește-te! Ce face?
- Ce-a fost aia? - Joacă-te, joacă-te, joacă-te, joacă-te.
Sunt în regulă, sunt bine. E în regulă. E...
Verne, desprinde lanțul.
Joacă-te!
Nu.
Da.
Rău.
Băiete.
Verne, ți-am spus să desprinzi lanțul.
Tomberoanele de gunoi nu ar trebui să fie pe trotuar până la ora opt...
Ești diavolul.
Nu! Nu!
Verne, ești în regulă acolo?
- Ajută-mă, Oz. - Sigur, sigur.
- Ce s-a întâmplat? - Ce s-a întâmplat?
S-a dus. Mâncarea! S-a dus!
- Ce? - S-a dus?
- Cum s-a dus? - Întrebați-l pe el!
- Verne? - Am înapoiat-o
- proprietarului său de drept. - Ce?
Am muncit din greu pentru ea, știi?
Foarte mult. Și mâncarea pe care am adunat-o era...
Știi tu. Iar tu... Iar tu, mă rog.
Da, Verne, unde-ți era capul? Bușteanul era plin!
- Plin de prostii. - Deci, ce vrei să zici?
Mâncarea pe care o strângem prin căile noastre nu e la
fel de bună ca cea pe care o adunăm așa cum știi tu?
Căile voastre? Adică ale lui.
Nu vedeți că RJ vă folosește?
Verne! Să-ți fie rușine. RJ n-ar face așa ceva.
Trebuie să mă credeți. Nu înțelegeți
că e ceva în neregulă cu el?
Coada mi-o ia razna de fiecare dată când mă apropii de el.
Așadar ar trebui să murim de foame pentru că fundul tău vibrează?
Cred că ești doar gelos.
- Gelos? Pe el? - Da.
El e cel care acceptă viitorul, iar tu ne tragi înapoi.
Vă trag înapoi, așa e. De la dispariție.
Vezi ce ai făcut?
Dacă ar asculta jumătate din prostiile pe care le spui,
ar muri într-o săptămână. Ești interesat doar să profiți
pentru că sunt prea proști și naivi.
Nu sunt prost.
Bine, n-am vrut să...
Am vrut să zic ignorant.
Față de metodele... de acolo.
Haideți, băieți. Știți că nu am vrut să zic așa.
Nu... nu faceți asta.
Stella? Ozzie?
Hammy? Știi că nu am...
- Hammy... - Nu sunt prost.
Te rog.
- Noapte bună, unchiule RJ. - Noapte bună, puștiule.
E lună plină, RJ. Ne vedem dimineață.
Asta te va aduce la mărimi normale!
Te-am prins!
- E gata? - Afirmativ.
Tu ai pus asta aici? Acest Depelter Turbo?
Acela e un obiect de contrabandă, doamnă, căci
e ilegal în fiecare stat, în afară de Texas.
Nu-mi pasă dacă e împotriva Convenției de la Geneva.
- Îl vreau! - Așa mă gândeam și eu.
Așa că mi-am luat libertatea de a-l instala.
Adios, infestare cu animale.
Vai de mine.
Ce-am făcut?
- Nu trebuia să iau toată mâncarea. - Ce?
Nu trebuia să iau toată mâncarea aceea.
Încercam doar să refac lucrurile așa cum erau, atâta tot.
Eram doar prevăzător. Pentru că asta sunt.
Exist în mod natural din noroc.
Sunt locuri în carapacea mea în care nu am fost.
Tu, pe de altă parte, tu ești... grozav.
Și nebun și neînfricat.
Cred că au dreptate. Cred că sunt doar gelos.
Verne, crede-mă, n-ar trebui să fii gelos pe mine.
Ai un lucru bun aici. Încerci să faci ceea ce e mai bine pentru familia ta.
Și cred că tu ești ceea ce e mai bun pentru ei acum.
Cum rămâne cu coada ta?
Capul îmi spune să ascult de coadă, coada îmi spune să ascult de cap, iar eu...
... sfârșesc cu un stomac supărat.
De asta trebuie să fii tu șeful acum.
- Nu știi ce se întâmplă. - Și tu știi.
- Atunci care e problema? - Asta, Verne, e problema.
- Vezi asta? - Ascult.
Doar...
Doar stai așa puțin. Bine?
Eu...
- Tu dai petrecerea? - Da. La dreapta.
Sunt și niște papucei de protecție de pus peste încălțăminte.
Da! Da!
- Ce e asta? - Ce?
Aia...
... e o...
... listă cu toate lucrurile pe care le-ai pierdut, Verne.
- Serios? - E o listă lungă. Poți să vezi.
Ești un... tip organizat, nu-i așa? Bună treabă.
Știi ce? Știu un loc atât de plin de mâncare,
încât am putea să o recuperăm într-o singură noapte.
Grozav. Să mergem. Unde e?
- În casa aceea. - Ce?
- Care e rostul chestiei ăsteia? - Trimite-o jos.
Ce încearcă Verne să zică e că...
Adică, e greu să sintetizez totul într-un cuvânt.
- Dar... - Îmi pare rău.
Vino încoace.
- Vino încoace, Verne. - Așa.
Bine! Ascultați, stați laolaltă. Uitați planul.
Capcanele sunt puse aici, aici, aici,
aici, aici, aici, aici, aici, aici,
aici, aici, aici și aici.
Aici, aici, aici, aici.
Una mare aici, aici,
- și poate câteva pe aici. - Doamne, atâta tot?
Nu. Mai sunt niște lumini roșii peste tot pe aici.
Bine, Verne? Pari puțin cam verde.
Am ațipit puțin, dar am înțeles ideea.
Sunt lumini, capcane... S-ar putea să fie nevoie să-mi schimb carapacea.
Bine, ăștia suntem noi.
- Pot să fiu eu mașina? - Vreau eu să fiu mașina!
- Eu sunt mașina. Tu poți fi pantoful. - Pantoful e nașpa.
Ce-ar fi să fii tu fierul acela?
Nu e important!
În plus, eu sunt mașina. Eu sunt întotdeaun mașina.
Planul funcționează în trei pași simpli. Pasul întâi, stingem luminile.
Pasul doi, intrăm. Pasul trei, ieșim cu un munte de mâncare.
Dar locul ăsta e ca o fortăreață. Pereți atât de înalți. Ușile, impenetrabile.
- Cum o să intrăm? - Zgarda e cheia.
La propriu, zgarda.
E ca o cheie care deschide ușa și dacă...
Și ce? Crezi că o să-ți dea zgarda așa ușor?
Nu mie, femme fatale a mea. Ție.
- Ei? - Mie?
Tu, Stella, o să-l faci pe motan să ne dea zgarda prin...
- Putoarea mea. -... farmecele tale feminine.
A fost prea tare?
Uite, ratonule, poate că masca pe care o porți te împiedică să vezi bine,
dar în caz că nu ai observat sunt un sconcs.
În exterior, poate. Dar mă uit în interior, Stella și văd o vulpe.
Și tot ce trebuie să facem e să o scoatem la iveală.
- Foarfece. - Foarfece?
- Uite. - Fii atent la...
- Mangal. - Mangal?
- Odorizant. - Suc de roșii.
- Dop. - Dop? Să nu îndrăznești.
- Prinde-l! - Punctat! Da!
Încă ceva.
Opriți-vă. Asta e.
Doamnelor și domnilor, treaba noastră s-a terminat.
Vai de mine.
- Doamne. - E grozavă.
Ce?
Miau.
Uimitor!
Doamne, arată...
În regulă, gașcă, asta e. Intrăm.
Nu din nou. La naiba! Chestiile alea sunt atât de vii.
Să fii blestemat, tu cel care faci chestii din plastic.
Bine, Hammy.
Hammy!
Du-te, du-te, du-te, du-te, du-te, du-te, du-te, du-te.
Nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu!
Hammy, ți-am spus că ăla nu e bun!
Dar îmi place fursecul.
Ce se întâmplă? E totul în regulă?
Așa!
Haide, Hammy, haide. Urmează lumina cea drăguță. Așa, așa.
Așa, așa.
Acolo e. Du-te și ia-o.
Așa, așa.
Du-te și ia-o, nebunule!
Bingo! Bun, pasul doi.
Credeam că murim până la pasul doi, așa că mergem grozav!
Bine, minunato, tu urmezi.
Ar face bine să fie proastă pisica.
Sunet, dă-i drumul!
Ar trebui să fie pisică.
Pune-o pe pisică. Poate că pisicii îi plac vacile.
Cine e acolo?
Ești o pisică! Ești o pisică!
Ești o pisică!
Adică, eu sunt o pisică.
- Miau. - Da, sigur că da.
Haide, pleacă de aici.
Stăpâna mea nu împarte resturi vagaboandelor obișnuite.
Vagaboande obișnuite? Bine, tu ai vrut-o.
- Ia zgarda! - Doamne, ce zgardă drăguță ai pe tine.
- Te superi dacă mă uit și eu? - Nu! Nu te mai apropia!
Nu trebuie să fiu atât de aproape de o creatură din pădure.
- Pleacă de aici cu murdăria ta! - Murdăria mea?
- Murdăria mea?! - Doamne, iarăși.
Bine, asta e. M-am săturat să se uite toți la mine
și să fugă pentru că au impresia că sunt murdară.
Ei bine, am vești pentru tine.
Nu m-am machiat atât pentru ca un ghemotoc de blană pompos și supraponderal
să-mi spună că e prea bun pentru mine. Am machiaj pe fund, tipule!
Și nici măcar nu vrei să știi de dop!
Oprește-te! Nimeni nu mi-a mai vorbit așa vreodată!
E îndrăzneț. Îmi place.
Ei bine, crede-mă, mai e acolo de unde a venit asta...
-... ghemotoc de blană. - Bine, echipă, să-i dăm drumul.
Ești puternică. Esența ta este foarte tare.
- Ce...? Ce vrei să zici cu asta? - Sunt ochii tăi.
- Ochii mei. - Sunt sclipitori.
Sclipitori? La naiba.
Știi, cred că asta e partea în care trebuie să ațipesc.
Au intrat mașinuțele și papucii în casă?
- Deci ai un nume? - Da.
E un nume persan, căci eu sunt persan.
Am fost născut drept prințul Tigeriess Mahmood Shabaz.
Măi ce lung e. Pot să-ți zic Tiger?
- Locul ăsta e imens. - Grozav.
Animalele sunt în casă.
- Vai de mine. - E atât de grozav.
- Da! Bine, toată lumea la posturi. - Să înceapă petrecerea!
- Ne ocupăm noi. - Începem.
N-am priză, n-am priză, n-am priză.
Hammy! Mai puțin cu ghearele, mai mult cu tălpile.
Bine.
A durut.
- Numai un pic, vin imediat. - Ce-a fost aia?
E sunetul inimii mele. Nu auzi?
Pe aici, pe aici!
Bine, bine, suntem bine. Înapoi la treabă.
Așa.
Aici, prinde!
Băiete.
Da, voi reuși.
Tatăl meu, a avut o față extraordinar de plată.
Era atât de frumos, încât de-abia putea să respire.
Fascinant.
... înăuntru, am o chestie pe mai multe nivele cu un covoraș.
- Vino să-ți arăt. - Nu, nu!
Nu ți-am spus despre viața mea.
Bun, bun. E bine, e bine.
Ce e aia?
Asta îi scoală pe oameni din pat dimineața.
Unde s-a dus?
Lăsați-vă jos și rămâneți acolo.
Mișcați. Mișcați.
Haideți! Trebuie să plecăm înainte să se întoarcă.
- Nu! Nu și fără Spuddies. - Ce?
Lou, Penny, înapoi la TV. Heather, urmărește-l pe omul acela.
- Acum, RJ. - Nu, Heather. Așteaptă!
Furnicătura, furnicătura.
RJ! Căruțul e plin, să plecăm de aici
Vincent, va dura numai o secundă
- Vincent? - Unde?
- Cine e Vincent? - Verne, Vincent.
O mică greșeală. Limba!
Îndură cu mine, asta am vrut să zic.
Nu e niciun urs.
Lumina pălește. Membrele mele...
Heather.
Heather!
E un șobolan alb mort pe scările mele.
Credeam că ești moartă.
Am învățat de la cel mai bun, tată.
Asta-i fata mea.
Vino la tata.
Am face bine să ne grăbim. Nu avem prea mult timp.
- Ce se întâmplă, RJ? - Nimic!
Hai să plecăm de aici pentru că avem ce ne trebuie.
- Nu, nu avem. - Despre ce vorbești?
- Avem mai mult decât destul. - Ascultă.
Uite atâta mai am până să dau acel căruț unui urs ucigaș.
Dacă aceste Spuddies nu sunt în meniu,
atunci eu voi fi. Acum dă-mi drumul la coadă.
Ce?
Dă-mi drumul!
Îmi pare rău, trebuie să plec.
Stella, Stella, unde te duci? Stella!
Uite, nu ești tu de vină. Nu va merge, bine, pentru că sunt un...
Sconcs!
Da, asta. Îmi pare rău că trebuie să vezi asta.
Atenție!
- Vai... - Mirosul ăsta nu te deranjează?
Nu. Fața asta a fost făcută pentru frumusețe.
Nu simt nimic.
Nu ai simțul mirosului?
Spre ușă! Hai, hai, hai, hai, hai, hai!
Pe aici!
Să petrecem.
Iepurași!
Fugi, iubirea mea.
Fugiți pe acolo. Afară!
Mișcați, copii! Haideți!
Buenos días, reptilo.
Tocmai ai fost prinsă.
Puți.
Asta pentru că i-ai lăsat în casa mea!
- Acei... - Nancy, nu te mai agita atâta.
Animalele astea vor fi omorâte repede și uman.
Nu! Nu uman. Pe cât de inuman posibil.
A fost o plăcere să fac afaceri cu dumneavoastră, doamnă.
- Ce-o să ne facă, mamă? - Nu știu, puiule.
Nu vreau să mor, tată. Nu pe bune.
Vom fi bine.
Ai avut dreptate în privința lui, Verne.
Trebuia să te fi ascultat. Îmi pare rău.
Nu.
Știam că nu putem avea încredere în el și eu ne-am băgat în asta.
Trebuia să fi știut mai bine.
Vincent?
Deci eram pe cale să te omor.
Dar m-am oprit să privesc spectacolul și trebuie să zic...
... ce s-a întâmplat acolo,
e o frumusețe.
E cel mai vicios, înșelător
și egoist lucru pe care l-am văzut vreodată.
E clasic, RJ.
Tu iei mâncarea, iar ei suferă.
Dacă o ții tot așa o să ajungi ca mine.
O să ai tot ce ți-ai dorit vreodată.
Dar am avut deja asta.
Ce, pe ei? Pe cine păcălești?
Ai spus-o singur, ești o familie de o persoană.
Întotdeauna vei fi.
Așa supraviețuiesc cei ca mine și ca tine.
Și câțiva fraieri au fost răniți pe parcurs.
E dur. Așa e viața. Crede-mă, nu ai nevoie de ei.
De fapt, am.
Și chiar acum, ei au nevoie de mine.
Așa că am nevoie de asta!
RJ!
Ce...?
- Iar mă doare spatele. - Ești bine?
Nemernicule.
Stella, e o operațiune de salvare. Vă salvez.
O să te gazez așa de tare încât și nepoții tăi o să pută.
- Urs! - Ce zici?
- Urs! - Păr?
- Urs! - Îndrăznește?
- Urs! - Urs!
Ce?
- Am pierdut controlul! - Știm noi să conducem.
- E ca în Auto-Homicide 3! - Ce?
Verne, lasă-mă să intru! E butonul greșit! E butonul greșit!
- Vă rog să alegeți destinația. - Du-ne acasă! Du-ne la buștean!
Destinație anterioară aleasa. Faceți o întoarcere de 180 de grade legală.
Am înțeles!
- Hammy! Lasă-mă să intru! - Nu ascult de RJ.
Copii, scăpați de urs!
Ce arme avem?
- Avem un ciocan. - Grozav.
Mic...
Mulțumesc. Da, da!
- Lasă-mă să intru! Lasă-mă să intru! - Nu! Șarlatan cu coada îndoită!
Ozzie!
Încearcă să ne ajute. Dă-i drumul.
- După ce ne-a făcut? - Dar s-a întors.
Și a adus un urs.
- Nu ne batem în timp ce conducem. - Întoarcem noi duba asta, domnule.
El a început-o.
Îți zic, încearcă să ne ajute.
Dar, Verne, tu ești cel care spune întotdeauna să ai încredere în coada ta.
Dar nu mă mai furnică.
De ce n-ai zis așa?
Mulțumesc, mulțumesc.
- Ești mort, RJ! - Jos!
- Iar prietenii tăi urmează. - Ferește-te!
Întoarceți imediat la stânga.
Puncte bonus!
Da!
RJ!
Da!
- Ferea. - Scor maxim.
Nu, nu, nu, nu!
Ați ajuns.
E toată lumea în regulă?
- Haideți! - Trebuie să mergem, trebuie să mergem!
Vechea rană de la dans.
- Haide, haide. Quillo! - Hai, hai, hai.
- Am ajuns? - A fost aproape!
- Așa! - Am ajuns?
Penny? Copiii sunt aici? Hammy?
Clown înspăimântător.
Feriți-vă!
Un tăietor de iarbă, Verne. Un tăietor de iarbă!
Sus, sus, du-te sus.
Arătați-vă fețele alea mici. Creaturi murdare.
Stați în pădure unde vă e locul.
Ferește-te!
Vreți să petreceți, nu? În regulă, atunci, să petrecem.
- Mamă! - Copii!
Penny, Lou, feriți-vă! Jos!
Asta e! Verne, scoate-i pe toți de aici. Îi distrag atenția.
- Ești nebun? Te va omorî. - Păi eu sunt cel pe care-l vrea.
A grijă de familia ta, Verne.
Asta intenționez. Întreaga familie.
- Trebuie să fie ceva ce să putem face. - Nu e timp.
Hammy!
Vincent, ai avut dreptate.
Cu un Spuddie, destul pur și simplu nu e destul.
RJ!
Acum, Hammy. Du-te, du-te, du-te!
Bine...
Am luat fursecul.
- Aia e... - Depelter Turbo.
Pregătește-te pentru multe înțepături.
Nu! Nu, nu! Nu, nu! Nu!
A durut cum credeam că va durea!
- Da! - Așa!
Bună treabă. Asta înseamnă lucru în echipă.
Vino încoace, Hammy, vino încoace. Ești un geniu, băiete.
Mulțumesc.
Și, Verne, să nu repari niciodată carapacea asta!
Da. Mă bucur că funcționează la tine.
Dă-o jos și dă-o înapoi.
Uite așa, spre Munții Stâncoși cu tine, Smoky.
Acum, îți dai seama că era un Depelter Turbo?
Domnule ofițer, vă rog. Era exterminatorul acela.
El mi l-a vândut. Nu are nimic de-a face cu mine.
Era în curtea ta.
Numele tău e pe contract, așa că spune-i-o judecătorului.
- Nu! Nu e vina mea! Dă-mi drumul! - Doamnă...
Nu pot fi arestată! Sunt președintele asociației de locatari!
Arestați-o!
Scapă!
- Avem un evadat! Aveți grijă! Doamnă! - Prindeți-o!
- Încetează! - Pot să primesc ceva ajutor aici?
Cineva să o țină de picioare!
- Te joci? - Nu!
Nu, nu! Nu, nu!
Bate palma, Hammy!
- Da! - A mers!
Am reușit!
- Da! - Stella!
- Aici, Tigrule.
Stella.
Deci asta e pădurea? Îmi place.
Haide, băiete. Vii cu mine.
Știi, RJ, neoficial,
dacă ne-ai fi spus că toată mâncarea de care încercai să faci rost
era ca să te revanșezi față de un urs furios, ți-am fi dat-o.
- Serios? - Da, asta fac familiile.
Au grijă una de alta.
- N-am avut niciodată așa ceva. - Știu. Dar crede-mă...
Asta e calea către viața bună.
Îmi doresc să-mi fi spus asta mai devreme.
Păi, asta e proastă comunicare. Deasemenea ceva ce fac familiile.
Deci, ce zici? Vrei să faci parte din ea?
Vino încoace, vino încoace. Am promis că nu voi face asta, bine.
Bun venit în familie!
Îmbrățișare în grup!
Bine, bine.
Ce primă săptămână de primăvară.
Stați așa puțin! Asta înseamnă că mai sunt doar 267 de zile până la iarnă.
Ce-o să facem pentru mâncare?
Da, Hammy.
Am umplut bușteanul.
- Doamne! - Ce...?
Uitați, uitați! Mi-am găsit alunele!
Mai este...
Acela, prieteni, este obiectul întregii atenții și devotamentului umane.
- Și îl numesc TV. - Al naibii de tare!
Oamenii simt o nevoie interioară de a se conecta cu cei din jurul lor.
E grozav.
Deasemenea simt nevoia să stea în fundurile lor grase.
Privitul la TV satisface ambele nevoi în același timp.
Interesant.
Veniți, copii. E timpul familiei în fața televizorului. V-ați adus gustările?
Cumpără o vocală. Cumpără o vocală! Cumpără un "Y". Te rog, cumpără un "Y".
- Nu găsesc telecomanda. - Spikey, ne întrecem!
Tată, liniștește-te.
Aș putea face și eu puțină televiziune.
Astăzi aflăm dacă bebelușul e înzestrat cu puteri
sau dacă Saxon e într-adevăr extraterestru.
Cum e Khan în Star Trek ll!
Proiectul Genesis a fost în mâinile navei Enterprise,
dar Khan avea planul său să fure invenția!
- Ei bine, aia era particulară. - Am văzut pe TNT, o retrospectivă.
- Un jeleu în formă de vierme, vrea cineva? - Dă-mi mie unul.
Bucky, dă asta lui Lou.
- Gustă asta. - Să nu iei aia.
- Asta e mâncarea perfectă. - Fursecuri dietetice?
Aș putea la fel de bine să mănânc murdărie.
Am mâncat murdărie. Nu-mi place murdăria. Are gust de murdărie.
Începe emisiunea.
Încă puțin...
Stai așa puțin.
Nu pot aștepta. Nu pot aștepta.
Da! Așa.
- E într-un fel anticlimactic. - La naiba!
Traducerea și adaptarea: veverița_bc